Rok 1
Viděli jste to?
Myslím, že jsem ho dostal. Byl to teda rychlík.
Všichni pozor, tohle je úlovek nás všech.
Zásluhy patří všem.
- Uf, píchá mě v boku. - Trefil jsi Enmebaragesiho!
Vím určitě, že už to měl, když vyšel z vesnice.
To není můj oštěp.
O čem to mluvíš? Můj oštěp má pera...
A jo, tenhle je má. Dobře, je to můj oštěp.
Fakt se omlouvám, kamaráde.
Nádhera. Dva oštěpy.
Dvojnásobná smrtící síla. Díky moc.
Příště mi nelez do rány.
Co? Nic jsem neřekl...
Hele, já za to nemůžu. Kterej blbec leze před kance při lovu?
A hele, tady jsi. Řekl bych, že nechceš, aby tě sesbírali. Ty chceš bejt zbaštěnej.
Nazdar Marlaku.
Takhle bude salát bez bobulí, takže škoda pro všechny.
Čau, jak to jde?
Lovci si myslí, jak jsou super. Však víš...
Myslí si, že je to flákárna.
Sbírání bobulí je strašně namáhavý.
Musíš najít bobule s co možná nejmenším množstvím ptačího trusu, dávat je do košíku.
Co se stalo? Zasedli si na tebe?
Jestli jo, tak je srovnám do latě.
- To bys vážně udělal? - Ale, máš recht.
Pro tentokrát to necháme být.
Příště ale poznají hrot mého krátkého oštěpu.
Co se ti stalo s oštěpem?
Upravil jsem si ho. Trochu jsem ho pokrátil.
Je lehčí, líp se s ním zabíjí a tak...
Támhle je Maya. Půjdu s ní pokecat.
Jsem hned zpátky.
Leda by něco šlo fakticky dobře.
- Nazdárek Mayo. - Ahoj Zede.
Co musím udělat, aby ses stala mojí ženou?
Hele, jsi vážně úžasný člověk... máš hodně osobnosti...
Když tenkrát moje rodiče zabili ti zdivočelí psi...
...tys mi pomohl vidět to i z té vtipné stránky.
Ach ne, hryže mě do kotníku.
Jdeš ode mě! Celá tvoje máma.
Jo, je s tebou sranda... Ale jen to nestačí.
Já jsem holka ze staré školy.
Potřebuji muže, který mě bude chránit a postará se o mě.
Tím myslíš jako Marlaka?
No, je to nejlepší lovec z vesnice.
- Tak to je sporný. - Už se o tom hlasovalo.
Fajn, možná že nejsem ten nejlepší lovec.
- Nebo sběrač. - No, ani sběrač.
Zede, to jsou ale jediná dvě zaměstnání, které tu máme.
Dokážu se o tebe postarat. Vypadám snad, že bych trpěl hlady?
No tak. Leda bys dokázala říct "ne" na tohle.
Dej tomu chvilku, až to začne působit.
Jo, to se rozhodně odmítnout nedá.
Tak se uvidíme pozdějc?
Myslím, že si budu muset umýt vlasy.
Vždyť sis je myla loni!
Dneska... budeme hodovat!
Mayo, to je pro tebe.
Díky Marlaku. Další useknutá kančí hlava.
- Má jinou barvu. - Jo, tahle má...
- ...ještě jazyk. - Ano.
To je vážně hezké, Marlaku.
Hele jak Marlak flirtuje s Mayou..
Vždyť jí vůbec nezná.
Vždyť to ani není nejlepší kus z kance.
Je to zadní kýta, tupče.
Nasvalenej blbec.
Ahoj Eemo.
Ta ani neví, že existuju.
Ve vsi je tak 60 lidí...
musel bys udělat kdo ví co, aby si tě někdo takový všimnul.
Tak strašně moc bych se s ní chtěl vyspat.
To nechápu. Jo, je to roztomilá holka, ale ne tak, abych s ní chtěl spát.
Je to tvoje sestra...
To by bylo jako spát s tvojí mámou.
Což byla fakt velká chyba, teď už je mi to úplně jasný.
Říkáš si, že to nebude ráno nijak trapný, ale...
věř mi,... Šleha.
Hele, chceš udělat na Eemu dojem?
Na dnešní hostině si s ní zatancuj tanec plodnosti
a pak jí zatáhni do svý chatrče.
Moje chatrč je teď v dost hrozným stavu. A co když se bude bránit?
Vždyť víš, dáš jí jednu seshora do hlavy, na to ženský letěj.
Pořád ještě žiju s rodičema.
To mají být celou noc vzhůru jenom kvůli mému olbřímímu milování?
Ráno bych už s nima nesnesl.
A stejně se jí líbí lovci. Na sběrače kašle.
A přitom je sama sběračka.
To je ta ironie. Je sběračka, která nemá ráda sama sebe.
Tohle je dost sugestivní.
Já bych v tom nic zvláštního nehledal.
Tak jo, nejspíš se jenom ptá po nějakých úlomcích.
Hej, hej, hej! Jdi sakra někam. Máš tu celej les.
Proč musí vždycky všichni srát přímo za mojí chatrčí?
No, můžu se mýlit, ale řekl bych,
že všechny ty výkaly tady kolem zahnojují půdu,
a listy jsou pak díky tomu o hodně jemnější. Tak to vidím já.
Není to tak, že by tě nikdo nerespektoval. To jsem rozhodně neslyšel... od všech.
Už toho mám dost. Jdeme.
Zede, kam to jdeme? Neměli bysme chodit tak daleko od vesnice.
Už mě nebaví, jak mě nikdo nebere vážně. Víš co udělám?
Vyměníš vesnici.
Ne. Vyměním svojí hlavu.
Myslím, že to asi nebude možné. Tvoje hlava je pevně spojená...
Ne celou hlavu. Myslím tím svojí mysl.
Cože?
Neříkej mi, že bys chtěl pozřít zakázané ovoce.
To přesně mám na mysli.
Počkej Zede. To je strom poznání dobra a zla. Nesmí se z něho jíst.
- Je to zakázané. Každý to ví. - Jo. A proč je to zakázaný?
Co na těch plodech tak zvláštního, že nechtějí, abychom je jedli?
Nejde o ty plody. Je to pravidlo.
Máš dělat jen to, co se ti řekne.
Jo, to děláme celej život.
A co z toho máme?
Mně se to líbí. Díky tomu je všechno tak uspořádané a jasné...
Nechal bys toho prosím? Vždyť je to jen ovoce. To ti život rozhodně nezmění.
Jo, ale co když je to kouzelný ovoce?
Co když ze mě tohle ovoce udělá nejchytřejšího člověka z naší vesnice?
Naprosto minimální šance.
A všichni lovci by mi pak museli klanět.
- A Maya by se mnou šla raz dva. - Takže tohle celé je kvůli sexu s Mayou?
Říkám ti, že tuším, že mě čeká skvělý osud. A hned zjistím jaký.
Co kdybysme radši položili to ovoce a vypadli odsud?
Co když nás někdo uvidí? Stáhnou nás z kůže a přivážou nás k mraveništi.
Tys to udělal!
Chutná to dost jako poznání.
Nemá to trochu zakázanou příchuť? Protože to taky zakázané je.
- Rozhodně něco cítím. - Jak?
O dost míň hladově, to za prvý, ale taky víc...
inteligentnější. Cítím se skoro, jako bych všechno věděl.
Zeptej se mě na něco. Na cokoliv.
Dělej. Vyzkoušej mě.
Kam se schovává slunce v noci?
Vynechávám. Další otázka.
Kde se berou děti?
Vynechávám. Další otázka.
- Mám na noze hada. - Musí to být otázka.
Mám na noze hada?
- Správně. - Co budeme dělat?
Mám hromady nápadů.
Nápady ze mě úplně tryskají.
Děsí mě to.
Nacpi mu prst do huby...
Víš co bys mohl udělat? Sněz ho, než sní on tebe.
Zkus to. Sněz toho hada dřív.
- To mi radí můj novej mozek. - Chystá se mě sežrat.
Jdi mu po očích.
Teda to je macek.
Pomoz mi prosím.
Zemřu jako panic.
Nikam nechoď. Já sním další ovoce.
Dneska jsem měl dost drsný den.
Jo, život musí být o něčem důležitějším, než o tomhle.
To bylo fakt dost. Víc toho už asi nesnesu.
Ale... sleduj je.
Jsou jako zvířata. Na tohle je nás škoda.
Teď když jsem chytřejší, tak poletím už jen nahoru.
A tebe vezmu s sebou. Budeš moje pravá ruka.
Už jsem viděl co děláš se svojí pravou rukou. Ne, díky.
To tě nikdy nezajímalo, co je na druhý straně těch hor?
Na druhý straně těch hor nic není. Jasný?
Svět tam končí.
To přece ví každý. Přepadnul bys dolů.
A co když ne? Uf, úplně se mi z toho zvedá kufr...
Co jsem snědl to ovoce jsem fakt hodně přemýšlel.
Proč je tam ovoce? Co to vůbec je ovoce?
Věc, kterou jíme. Proč vlastně jíme?
Kdo je my? Proč jsme my?
Proč mám tohleto?
Všechno je tak divný.
Jen se zastavíš a tak koukáš...
Všechno je velice, velice zvláštní.
Proč mluvím? Co je tohle?
Mý rty se pohybují, vychází zvuk...
a ty víš, co mám na mysli?
Přivádí mě to k šílenství.
Hele, to z tebe mluví to ovoce, jasný. Teď na to vůbec nejsem zvědavý.
- Ale ona dneska vypadá opravdu skvěle. - Tak to udělej, kámo.
- Zatancuj jí. - Zrovna tancují šakalí tanec.
- Ten mi zrovna moc nejde. - Děláš si legraci?
Ty umíš bezvadnej šakalí tanec. Rozbal to.
Pořádně.
Já půjdu, něco sním a pak se vrátím.
Tvůj táta byl skvělý lovec.
Ale ty jsi jako malá holka.
Tos řekl přesně.
- Enmebaragesi říkal, že tě viděl v zahradě. - Fakt?
A co kdybych ti řekl, že Enmebaragesi je lhář?
Viděl jsem, jak jedl zakázané ovoce!
Tak to je...
Hej, co se to tady děje?
- Zabiju tě rovnou na místě. - A hele, padající hvězda. To je krása.
Vážně jsi snědl to ovoce?
Jednou jsem si kousnul, o co jde?
To ovoce se prostě nejí.
Pravidlo č. 1, už od nepaměti.
Od tehdy, kdy obří želva vylezla z moře se Zemí na hřbetě.
Vím, že nějaký takový pravidlo je, ale detaily už mi nějak splývají.
Zakázané. Zakázané ovoce.
Udělal jsi to jediné, co jsi neměl.
Zakázané.
Na tom slově zakázané... je tak trochu prostor pro více výkladů.
Slovo zakázané žádné jiné výklady nemá.
Jsi prokletý, chlape!
Kdybys tu zůstal, tak padne kletba na všechny.
- Musíš odejít. - A kam mám jako jít?
Já to ovoce nejedl. Mám svázané ruce.
Vím, že zrovna vypadám jako hajzl, chlape.
Ale snažím se ti pomoct.
Necítím tu trochu žárlivosti,
protože mám vědomí dobra a zla z toho ovoce, a ty ne?
Ty... ty si myslíš, že je to jednoduchý?
Být vesnickým šamanem?
Myslíš, že mě baví dávat si každý ráno na hlavu kančí hlavu?
Strkat si kost skrz obličej?
Vím, že už se známe dlouhou dobu.
Házeli jsme spolu šutry.
Zažili jsme spoustu srandy, ale nemůžu, nemůžu být...
víš jak to myslím?
Navíc... chceš něco vědět?
Zrovna teď jsem sjetej jako blázen.
Olízal jsem aspoň tři ropuchy.
Jsem vzhůru už tak 27 zatmění a rozbřesků.
- Okej. - Chci prostě jenom najíst...
a pak si dát dvacet.
Vždyť je to blbost.
Tentokrát... jsi to fakticky posral. Hustě.
Já tvrdím, že to co jsem udělal, byla dobrá věc.
- Vážně? Vážně. Hodně hodně dobrá věc.
- A já bych to měl vědět, protože mám to vědění, o dobru a zlu. - Okej.
Takže bych měl vědět, že vím, že říkám to...
- ...co vím, že vím, že říkám. - Dobře.
A nikam nepůjdu.
Radši koukej padat.
Dobře, ale než odejdu, rád bych něco řekl.
Vím, že nejsem zrovna nejlepší lovec.
- Nebo sběrač. - Nebo sběrač... Díky.
Ale život musí být i o něčem víc, než je tohle.
Odcházím pryč, ale protože jsem si sám zvolil!
A každý, kdo by chtěl jít se mnou, je vítaný.
Nevím kam půjdeme, ale povedu nás.
Jo. Osvětlíme temnotu.
Takže kdo jde se mnou?
Tak hlásí se někdo?
Kdokoliv, kdo se jmenuje Oh?
Dobrá. Vypadá to, že asi půjdu sám.
Což mi vyhovuje. Je to vlastně lepší.
Protože další parťák by mě nejspíš jen zpomaloval.
Založím nový kmen, který bude desetkrát lepší...
a bude se tam desetkrát víc tancování a srandy.
Bude se jmenovat "Silný Kmen nebezpečí a znamenitosti".
Vy nejste zvaní.
Ani vás nemám rád. Nikdy jsem neměl.
Leda by někdo změnil názor. Jestli někdo chce jít... bude to vážně skvělý.
- Ani ne. - Fajn.
Tak nazdar!
Zachovejte klid!
Na něj!
Ne!
Jo, to není můj dům.
Vidím tě.
Jdi pryč Marlaku.
- Cože? Zvířecí zvuky? - Jezevec.
To je urážející. Je na čase, abych tě zabil.
Dobře, dobře. Ale řekni mi teda, kdo je to za tebou?
Myslíš, že se otočím? Vykuchám tě jako prase.
Pěkná rána do hlavy! Takovou jsi měl zkusit na Eemu.
O tom si můžeme popovídat později. Teď bychom měli utéct.
Jo, jo. Samozřejmě.
Takže jsi se nakonec rozhodl taky jít.
- To ten proslov? - Oheň. Přišel jsem o všechno.
Kéž bychom nemuseli odejít. Takhle už asi Eemu nikdy neuvidím.
To není pravda. My se vrátíme.
Ty lovci jsou úplný idioti.
Na to všechno zapomenou ani ne za hodinu.
Vrátil by ses už na zem?
Nebude žádný návrat. Okej? Není se kam vracet.
Všechno lehlo popelem.
Jasně. Je tak těžký postavit takovou chatrč. Je to jen hromada klacků a trusu.
Ty jsi hromada klacků a trusu.
- Omlouvám se, já... - To je dobrý.
- Nemyslel jsem to tak. - Hele, vím, že jsi naštvanej.
Ale tohle je pro nás skvělá příležitost.
Vždyť si tě tam vůbec nevážili.
A to jsi génius, který vymyslel, že se voda dá pít z vydlabané dýně!
- Oni by to pili jenom rukama! - Jo, je to praktické...
Čeká nás úžasný osud.
Ani nevíme kde jsme. Jsme úplně ztracení.
A kdo řekl, že jo?
- To je puma. - Ani se nehni.
- Co budeme dělat? - Nehýbej rty!
Pravidlo č. 1 - nedej najevo strach.
Dáváš najevo strach.
- To je lepší. Výborně. - A co teď?
Tady se názory dost různí. Jedni říkají utíkej...
druzí radí zůstaň stát a nehýbej se.
Pro co se rozhodneme my?
Já osobně... uteču!
Fakticky by sis na ty šrámy měl dát nějaký larvy, vypadaj fakt hluboký.
Oni jsou hluboký. Proto tak taky vypadají.
Pořád se na mě zlobíš, že jo?
Kéž bych s tebou nikdy nešel.
No, možná jsi radši neměl.
Jestli budeš celou cestu fňukat kvůli každý malý pumě...
která na tebe zaútočí.
Jako co to vypadá?
Děláš si vlastní oheň?
Ne. Vyrábím šípy. Budeme je potřebovat.
- Takže jdeš dál? - Ano.
Ano!
Jo! Jsi kámoš. Jo!
Tvrdíš, že půjdeme a nakonec přijdeme...
...k místu, kde je konec světa...
a... pak... Co tam bude? Co uvidíme?
Tak zaprvý, proč se mnou mluvíš
tónem, jako bych byl úplný blb?
Tohle je všeobecná znalost.
- Já to věděl! - To je úžasný.
Pořád si myslíš, že svět jen tak někde končí?
No tak si to přiznej. V tom ovoci je vědění!
Buď opatrný.
Naučil jsi se toho hodně, když jsi snědl to ovoce?
To teda jo. Teď vidím tak 10 minut do budoucnosti.
Tak co budu dělat za deset minut?
Budeš souložit se zebrou.
- To není vtipné. - Nedělám si srandu.
Doufám, že jsi připravenej oklátit pořádnou samici.
Lidi. Víc než jeden.
Šli támhle.
Fakt? Je tady nejmíň tisíc stop...
Ano!
- Zastavili se na velkou. Podívej. - Nechci.
Dva muži, možná tři. Dítě... a možná menší žena.
Co to děláš? Nevíš kde to bylo.
Vím jistě, kde to bylo.
Nesahej na to. Nevíš, jestli na to nechodí čůrat veverky.
Je to ještě teplé, skoro horké uprostřed.
Vypadá to, že jedli oříšky.
Možná jablka.
Co to děláš?
Jo, jablka.
Co na tom záleží? To nám nijak nepomůže.
Možná, že bys mohl říct, že jedli nějaký hovna. V tom hovně je totiž dost hoven.
Moje chyba, tohle je medvědí hovno.
Ale co je támhleto?
Tenhle je můj.
Dnes budeme hodovat.
Budeme potřebovat hroty do šípů.
Tohle je místo, kde zemřeš!
Jenom klid.
Daleko se nedostane.
Střílel jsi na mojí krávu?
Ne. Ano... tedy...
Jsme lovci.
On je lovec, já jsem řemeslník.
Řemeslník. - Vyrobil jsem tyhle šaty...
Dělám šípy... Vyrobil jsem poličku do svý chatrče.
Já... nás... tady u vás vítám.
- Co jste zač? - Co bys řekl?
Jsme zemědělci.
On je zemědělec, já jsem pastevec.
Hovnař, to jsi.
A je to tady. To je můj bratr, Kain. Já se jmenuji Ábel.
- Ty se jmenuješ hovnař. - Už zase ten tvůj hovnař. Co to vlastně znamená?
Hovnař. Prostě od hoven. Jsi úplně od sraček, jak lezeš Bohovi do prdele.
Někdo je tu naštvaný, protože Bůh přijal mojí oběť.
Bůh přijal mojí oběť...
- No není to totální hovnař? - Těžko říct, zrovna jsme se poznali.
Proč je do toho zatahuješ Ty ví kulový, jsou to blbci.
Musíš se prostě pořád chovat, jako že jsi lepší než ostatní, co?
Ne, ale lepší než ty ano.
Uvidíme, jakej budeš, až ti nakopu prdel.
Jen počkej!
- Troufáš si? - To teda jo.
- Jsem tady. Tak pojď. - Dělej!
Tenhle šulin vás urazil a já chci ať to odvolá.
Vlastně nás ani moc neurazil.
Hoši, hezky v klidu a podívejme se na to s nadhledem...
Ano! Tak je to správně. Tak to má být.
To jsou naše pravidla, takhle to tu děláme.
- Neměli bychom něco udělat? - Ať si to vyřídí sami.
Tu máš!
Řekl bych, že tím je to vyřízené.
- Co? - Nic.
On... je v pořádku.
Jenom odpočívá.
- Je strašně unavený z toho souboje. - Ano, ano.
On je... víte co, přikryjeme ho trochu hlínou a slámou...
Bude mu teplo, než se probudí.
Hej, Ábele! Co mi to děláš s nohou?
Hraješ si na vačici? Wow!
Přestaň. On mě dusí!
Přestaň Ábele.
Chceš mě snad úplně udusit, Ábele?
Ano Kaine, to chci.
To ne. Nech toho. Sebeobrana. Jasná sebeobrana.
Co jsem to udělal? Co jsem to udělal?
Co jsem to udělal... znovu?!
Co jsem to ještě navíc udělal?
Co to pořád dělám?
Hoši, jsme teda v pěkným průseru.
Jak to myslíš, my?
Nechci tu nikoho obviňovat, ale to tys ho umlátil.
Ne, ne, ne. Vy jste tady dva. Já jenom jeden.
- Mohli jste mě zastavit. - Nevěděli jsme, že ho zabiješ.
- Chceš říct, že jsem vrah? - Aeh, já... to že jsem řekl?
Byla to nehoda!
Ne?
Držel jsi v ruce kámen a...
on se o něj opakovaně mlátil obličejem, dokud...
nepadnul.
- Jen takový blbnutí - Jo, jen taková legrace, blbnuli jste...
...jeden zabil druhýho...
Jasně. Asi bude nejlepší, když o té nehodě nebudeme nikomu říkat.
Víte, lidi by to nepochopili...
Komu bych to asi tak říkal?
Nenapadá mě nikdo, koho by to mohlo zajímat.
Já bych to řekl jenom jemu a to je taky svědek.
Jasně. Proč to vůbec někde vytahovat?
- Dobře. - Je to jako by se zabil sám.
- Křičet na pomoc už nebylo k ničemu. - Tak jo. Dobře.
Líbíte se mi, hoši.
Vážně. Fakt se mi líbíte. Hodně.
Hele, proč nezajdete ke mně na večeři?
Naneštěstí už máme na večeři jiný plány.
Zatraceně!
Hele, proč nezajdete ke mně na večeři?
Přijít k tobě na večeři...? To už jsme...
Kolikrát se budeme muset vidět? Prosím, nezabíjej mě.
Žádný blbnutí.
- Co? - Nic.
Na co jsou tyhle velký kulatý věci?
To jsou kola, troubo.
- Díky nim vůz jezdí. - Páni.
Cítím se jako pták!
Asi budu zvracet.
- Podržím ti vlasy. - Bylo to moc rychlé.
Kaine, znovu se tě ptám, kde je tvůj bratr Ábel?
Nevím. Já ho vlastně vůbec neviděl.
A co vy... vy jste ho taky neviděli, že?
- Vůbec nevím kdo to je? - Já ne. Kdo je to? Tvůj bratr?
Jak že se jmenuje? Ábel?
- Určitě je někde... - Já neviděl vůbec nikoho... nikde...
Neměl jsem to potěšení. Určitě je v nejlepších letech.
Ta polívka je dobrá. Dost dobrá.
Já jen, že tady Lilith tě s ním viděla na poli.
Teda, tenhle chleba je teda něco.
Vážně?
Jo, to bylo včera. Správně.
Ne, bylo to dnes. Řekla, že jste přinesli oběti.
- Jo, to byl Boaz. - Ne.
- Japheth. Byl to Japheth. - Ne.
- Enoch. - Ne. - Jsem si jistý, že to byl Gilgameš. - Ne.
- Ismael? - Ne. - Izajáš? - Ne.
- Jennifer? - Ne.
Teď si zcela jasně vzpomínám, že to byl Tishbaven...
Byl jsi to ty. A prý jste vypadali, jako že se hádáte.
No, nalijme si čistého vína. Lilith je prohlaná děvka.
Jsme bratři. Prostě se hádáme, to je přece přirozené.
Ukažte mi dokonalou rodinu.
Jeho stádo se toulá v polích bez dozoru.
Hele! Já nic neudělal. Jsem snad jeho hlídač? Dej mi už pokoj, táto!
Kéž bys byl taky mrtvej.
I když Ábel vůbec mrtvej není.
Obávám se nejhoršího. Jsem velice znepokojený.
Dnešní noc strávíte s námi.
Ty ulehneš s mojí dcerou Lilith.
Nemá manžela. A jak řekl Pán, ploďte a množte se.
A co já?
Ty budeš sdílet lože s mým synem, Šetem.
- Díky táto. - No vidíš.
Jednou jsem rozmnožoval s ovcí.
Nazdárek.
Cítíš se plodně?
Mé lože je malé, ale podělíme se o něj. Tak to dělá náš lid.
Máte to tu skvěle zařízený.
Vlastně mě dost překvapuje, že taková pěkná holka jako ty, spí sama.
Jeden by řekl, že se tu s chlapama dveře netrhnou.
- No, já nemám ráda muže. - Možná...
jsi jenom ještě nepotkala toho pravého.
Bederní zástěrka pryč...
- Mně se líbí holky. - Tak to máme společný.
Ne, přitahují mě ženy.
Ani netuším co to znamená.
Co to znamená?
Že bych chtěla mít sex se ženami?
Cože? Promiň, vůbec jsem tě neposlouchal. Všechnu krev z mozku mám v pinďourovi.
Ten byl dobrej.
A hele tenhle... připravenej?
Ne, počkat.
- Juj. Ten konec byl povedenej, co? - Výborně.
Ještě jeden. Připravenej?
Oh! Ne, je to dobrý.
- Chceš vidět trik? - A musím?
Jeho bratr Šet je moc zajímavý člověk.
Víš, že je možné strčit si vlastní penis do pusy?
To jsem netušil. Úplně celý.
No, díky za přespání a...
díky za jídlo a oblečení.
- Kaine... - Kam to všichni jdou?
- Hledat tvého bratra Ábela. - Tak to teda hodně štěstí.
- Cože? - Řekl jsem, že vám přeju hodně štěstí, otče.
- Vážně si o něj dělám starosti. - Ty s námi nepůjdeš?
Ne, zůstanu tady, dokončím tuhle rachotu a...
- pak jsme hned za vámi. - Dobře.
Hele, já mažu pryč k pobřeží. Vy byste měli jít se mnou.
Mám takový pocit, že tu údajnou vraždu Ábela budou chtít přišít vám.
Proč by to měli házet na nás?
Protože až ho najdou, s rozmlácenou hlavou...
tak začnou ukazovat prstem...
Vy jste přivandrovalci. Dají si dvě a dvě dohromady...
Takže se přestaňte tak blbě ptát a padáme.
Jdeme. Jdeme.
Kain.
Za ním!
Dohánějí nás.
- Utíkají. - Polib mi, táto. - Tohle je fakt moc rychle.
Držte se! Držte se!
Kaine, má spravedlnost bude rychlá.
Ne. Ne!
K čertu se tebou, Kaine!
Kdo je Bohem vyvolený teď, otče?
Páni. Jaká je pravděpodobnost, že se tohle stane?
- No nejsem klikař? - Kouří se ti z hlavy.
Nezůstal mi tam flek, že ne?
Je to jen taková růžová, červená... díra...
- To zakryješ ofinou. - Jasný. V cajku.
To je největší místo, co jsem kdy viděl.
Říká se tomu město. Dělejte jako nic.
- Dobře. - Ahoj.
- Nemůžu se dočkat, až uvidíme místní... - Tak se nechováš normálně.
Přestal bys prosím tě každýho zdravit? Je to otravný.
Tak tohle je tržiště.
Támhle je Baumax. Vážně skvělej krám s keramikou.
Jo, tady mají skvělý konopí.
Další na řadě je něco neobvyklého.
- Je obrovský, je silný... - To je Marlak!
Ničeho se nebojte, on nebojuje, on se jen tak baví.
Dobře, možná je trošku rozrušený.
Maya a Eema.
Zede!
- Ahoj. - Ahoj.
Co se stalo? Jak jste se sem dostali?
No, po tom požáru, který jsi založil, vyplenil naší vesnici sousední kmen.
Drželi nás v zajetí, pak jsme šli až k moři a vyměnili nás lodníkům, kteří nás přivezli sem.
To je teda náhoda, takhle se tady potkat.
Ty si pořád myslíš, že je to jen náhoda?
- Proč? Co si myslíš ty? - Nejsem si jistý.
Ale začínám si myslet... že všechno se děje z nějakého daného důvodu.
Bůh chtěl, abych díky tomu ovoci poznal dobro a zlo.
Proč by to chtěl?
Proč předpokládáme, že Bůh je muž?
Fakt nevím, co na to říct.
Dělá si srandu?
To je fuk. Cožpak nechápete, co chci říct?
Proč by si vybíral tebe?
Proč by nevybral někoho jako Marlak, někoho silnějšího než jsi ty?
Vyvolený nemusí být silný. Na tomhle záleží.
- Na tvým tlustým obličeji? - Ne obličeji, na mozku. Je obrovskej.
Hele, já jsem chytřejší než ty, jenom nejsem tak užvaněný...
- Jsem nejspíš nechytřejší člověk z vesnice. - Já jsem z vesnice. Takže já jsem nejchytřejší.
Promiňte.
Máte zájem o mé otroky?
Ano. Tahle vypadá dost dobře.
A její kámoška taky. Přesně jak to mám rád. Perfektní.
Jak se to dělá, kdybysme je chtěli...?
Máte peníze?
To záleží na tom, co si představujete pod pojmem peníze.
Promiňte, možná bych mohl být nějak nápomocný.
Hele, nechte to na mně. Uvidíme jestli to dokážu vyjednat.
Co se vám stalo na čele?
Nezabil jsem svého bratra!
Nezabil.
Dostaneme vás z toho. Věříš mi?
- Chtěla bych ti věřit. - To stačí.
Další na řadě je dvojice. Dva za cenu jednoho.
- Užijte si prázdniny. - Nikdy jsem tomu chlapovi nevěřil.
A proč? Protože brutálně utloukl svýho bratra kamenem?
Proto jsi mu nevěřil? Skvělý instinkt.
- Promiň, ale mohl by sis prosímtě dát ruce nahoru? - Jo.
- Díky. - Enmebaragesi...
...mohl by ses trochu posunout. Jsme tady dost namačkaní.
Jasně. Žádný problém. Co takhle?
Poslyš, chci abys věděla, že za všechno, co se stalo, viním sebe.
Jo. To všichni.
Hej! Nech mojí ženu na pokoji!
To se nikdy nestane, Marlaku. Už jsem ti to říkal...
...není to TVOJE žena. Lidi nemůžeš vlastnit.
S výjimkou toho chlápka, co nás všechny koupil. Ten asi může.
Tak dost. Zabiju tě!
"Zabiju tě"... To říkáš vždycky a nikdy to neuděláš.
Tak klid. Nenuťte mě, abych tam vlezl za váma.
To bych tě teda chtěl vidět...
Svažte otroky!
Eemo, utíkej, jako kdyby tě honila puma.
Eemo.
Hej vy dva.
Utíkej, utíkej.
Ne. Ne.
Pane, máme pronásledovat ty otroky?
- Teď už je má poušť. Daleko nedojdou. - Ano pane.
- Ano pane?
- Připravte otroky, před rozbřeskem vyrazíme do Sodomy. - Ano pane.
- Ano pane. - Co jsou asi zač?
Maj vážně senzační čepice, co?
Čepice? To promiň, ale když tomu druhýmu chlapovi usekávali hlavu,
tak jsem zrovna nepřemýšlel o tom, co maj na hlavě.
Nebylo to zrovna první, co mě napadlo, ale lhal bych, kdybych říkal, že jsem si toho nevšimnul.
Jenom říkám, že kdybych mohl jednu šlohnout, tak to udělám.
Takhle budu muset jenom vymyslet, jak zachráníme Mayu a Eemu.
Jak asi tak zachráníme? Vždyť ty chlapi jsou zabijáci.
I zabijáci musí někdy spát.
No, to bylo osvěžující.
Do prdele!
- Jsou fuč. - A kam půjdeme teď?
Říkali, že půjdou do Sodomy.
Takže my jdeme taky.
Myslím, že mám písek v zadnici, ale rozhodně to neumím říct na tuty.
Mrknu se ti na to, až dorazíme do Sodomy.
Tati, budeme pálit nějakou oběť?
Ano Izáku, jak mi nakázal Bůh.
Ale nikde nevidím žádnou ovci.
To Pán... Pán tuto ovečku poskytne.
- Tohle bude nějaké kouzlo? - Svým způsobem.
Svým způsobem.
Dobře. Jestli je to kvůli tomu, že jsem si neuklidil stan...
tak se omlouvám. Udělám to, hned jak přijdu domů.
Au, tati, proč tohle děláš?
Pán ke mně promluvil a já ho musím poslechnout.
A kdyby ti řekl, že máš skočit z útesu, udělal bys to?
- Odpusť mi Izáku. - Bože.
Přestaň! Co to tam děláš s tím klukem?
- Nic. - Nic?
Je to můj syn, pane.
Hrajeme takovou hru, jasné?
Jmenuje se "Řízy, řízy přes pařízy".
To teda ne. Chtěl jsi ho zabít.
Nechtěl jsem ho zabít.
Chystal jsem se ho obětovat.
- To je obrovský rozdíl. - No pro něj ale asi ne.
Jakým právem se do toho vměšuješ?
Jsi snad vyslanec Pána?
Ano. Ve skutečnosti jsem.
- Dobrá. Vskutku jsi. - Vskutku... to jsem.
Byl jsi vyslán Věčným, abys zastavil mou ruku.
To všechno.
Tohle je Izák. A já Abrahám, syn Teraha, z domu Nahor.
No, byli jsme o dva domy níž, než Nahor. Byli jsme Nahorovi sousedi.
A já jsem Zed, syn Nuly.
A tohle je Oh, syn Uha...
...z domu klacků a trusu.
Stany mých příbuzných jsou nedaleko. Pojďte.
Jsme hebrejci, počestní lidé. Ale ne moc dobří ve sportech.
Tudy přátelé, pojďte.
Bratři, bratři... poděkujme našemu Pánovi, našemu Bohu...
za to, že dnes v horách zadržel mojí ruku.
A dále ho velebme za dar, kterým nás obdařil.
- Díky... Děkuji. - Oslava dobrosrdečnosti.
Přátelé, z kama pocházíte...
Chce vědět, odkud jste.
Nepřicházíte tedy z měst planin, ze Sodomy, či Gomory.
- Znám, ale nikdy jsem tam nebyl. - Jsou pěkná?
Pěkná? Byly navěky proklety naším Pánem za ty neskutečné sprostoty.
To jsem nevěděl.
Uctívají modly a klaní se falešným bohům.
- Sprostoty. - To je vůbec nejhorší.
Muži jsou tam slabí a slabošští,
tlustí z tučných jídel a zmámeni silnými nápoji.
Snad tady nejsem špatně?
Ženy jsou tam prodejné, jejich nestoudný chtíč nezná hranic.
Vystavují svá těla a každý muž si je může vzít, kdykoliv si vzpomene.
V kterém z těch dvou měst je nejvíc děvek?
Jen pro jistotu, abysme věděli, kterému se obzvlášť vyhnout.
Nevydejte se cestou k Sodomě!
Neb náš Pán mi zjevil,
že sešle svatý oheň a zničí celé město...
a všechny, kdož uvnitř přebývají, za jejich špatnosti.
Ztrestá je...
Je i všechny jejich potomky.
A kdy si myslíš, že tohle trestání nastane?
Protože mi tam nejspíš máme kamarády.
Jejich osud je zpečetěn, příteli.
Ale za mojí víru a oddanost...
mi ten samý Bůh slíbil...
veškerou tuto zemi...
Golanské výšiny na severu, až k Sinaji na jihu,
od řeky Jordán a k velkému moři.
- Tohle všechno ti patří? - Navěky.
Jo, ale Bůh to očividně zapomněl říct i těm ostatním.
Každý druhý den s někým bojujeme.
S dovolením... Já můj rod jsme společně vyhnali nepřátele...
s pomocí našeho všemocného Boha.
- Budiž je pochválen. - Velebme jeho jméno.
Oslavujme jeho milosrdnost.
A abych zdůraznil svojí víru v jediného pravého Boha,
obříznu si maso ze svého penisu.
A tvého, tvého a tvého.
A každého muže, který zde přebývá.
- Co prosím? - Nerozumím, co jste tím myslel.
Uchopíme předkožky svých penisů
a oddělíme je od ostatního masa. Ámen.
Já myslím, že už moc na rozdávání nemám.
Nestačilo by si třeba propíchnout uši, nebo něco podobného?
Ne, ne, ne. Co je psáno, to je dáno.
Takže si to ujasníme, říkáš...
že toho máš moc a chceš...
No, Abe...
vím, že to byl dlouhej den, dost jsme toho vypili.
Je mi jasné, že teď se ta věc s předkožkou zdá jako super nápad,
ale radši bysme se na to měli vyspat.
Vždycky to můžeme uříznout ráno.
Ale když to uděláme teď... Už to zkrátka nepůjde dát zpátky.
Ne, ne, věřte mi, bude to velice elegantní. Fakt se to ujme.
Dojdu si pro svůj ostrý nůž.
Čekejte kde jste. Hned se vrátím, abych vám mohl uříznout penisy.
Ne celý. To snad rozumíte...
Jenom špičku...
A potom si dáme víno a piškotovou buchtu.
- Máš ponětí kam to jdeme? - Jasně.
Jdeme do Sodomy, zachránit Mayu a Eemu.
Ale on říkal, že Bůh Sodomu sežehne svatým ohněm.
Jo. Bůh mu taky řekl, ať si ufikne pinďoura.
Tati! Néeee!
Poslyš, přemýšlel jsem. Co přesně má být špička penisu?
Protože jeho formulace nemusí být stejná jako moje.
- A co když špička je tvoje oblíbená část? - U tebe je špička jediná část.
Vylez ven.
Hej, dostali jste mě. Vinen.
Co tady děláš?
- Jdu s váma. - Vždyť ani nevíš, kam jdeme.
- Jdete do Sodomy, že jo? - Ne.
Ale no tak. To si myslíte, že jsem tak blbej?
Chtěli jste tam vyrazit hned, jak se o tom tatík zmínil.
Když vás tam vezmu, dáte mi trochu vína.
Nejsi na to trochu mladý?
To tě fakt baví, tahat se s tímhle maňasem?
Slyšeli nebo neslyšeli jste mě křičet? Myslím, že si zasloužím trochu napít.
Támhle to je Sodoma. Zkažená země.
Ďáblovo hřiště, kde hříšníci vítězí.
Občas jsme sem proklouzli o víkendu s kámošema.
Za holkama, popít vínko, trošku zahulit.
Kouřit bys taky neměl.
Ne díky dědo. Hulím už čtyři sklizně, takže jsem v pohodě.
Páni, tyhle vrata jsou obrovský.
No, jsou zavřené, takže...
Prostě zaklepeme. Pustí mě dovnitř, kdy si vzpomenu.
- Jo, zaklepej. - Zaklepej si sám. Proč bych měl klepat já?
- Ty zaklepej. - Proč nepočkáme, až někdo půjde ven?
Eema a Maya jsou nejspíš tam uvnitř. Dal jsem jim slovo, že je zachráníme.
Hej, kočky... nemáme předkožky...
Sežeň pomoc. Promluv s otcem!
Jasně, povím tátovi, že jsem s váma šel do Sodomy.
- Takže nazdar, pitomci. - Docela chápu, proč ho chtěl táta zabít.
Co je to za špínu?
- Bušili na bránu. Vypadají jako hebrejci. - My nejsme zrovna hebrejci.
Tak jo, jsme hebrejci.
Rozumím. Už ani slovo.
Mám dojít pro velitele?
Ne, velitele raději nech být. Bývá opravdu zlý,
- když ho takhle vzbudíš. - Horší než tohle?
Pusť mu ty bradavky!
Okej. Dobře. To sedlo.
Co se to tam do čerta děje?
Kdo to tu řval?
Nevypadá jako žena.
Ty ale docela jo.
Chceš mi dát pusu?
Jako nějakou romantickou?
Zítra ráno si budeš přát, aby ses nikdy nenarodil!
Přesně tak se zrovna cítím.
- Proč si netroufáš na někoho tvojí velikosti? - Co?
Za to bych si teda i zaplatil. Ty proti chlapovi tvojí velikosti.
Dejte mi mojí hůl.
Boulatá. Nemáš nějakou hladší?
- Ano. - Otočte se a vystrčte zadky.
Hned!
Teď bych bral ten polibek...
Začneme s tím tlustým.
- Relativně tlustým... - Vítej v Sodomě!
Hej, to si nenechám ujít.
- Kaine? - Ty je znáš?
Bratři.
Tolik jste mi chyběli.
Slibte mi, že už mě nikdy neopustíte.
- To je neskutečný. - Jo. A to je pondělí.
Měli byste to tu vidět ve čtvrtek.
Protože čtvrtek je skoro pátek.
Díky, že jsi nás zachránil. Co s námi bude teď?
Dovolte? Zaslechl jsem snad nějakou výčitku?
Prodal jsi nás do otroctví.
Třesky plesky. To už bylo tak před čtyřmi dny.
To teda o dost míň, než čtyři dny. Teď máme možná čtvrtou noc.
Nechte už toho. Musel jsem se vyrovnat se smrtí blízkého člena rodiny...
a potřeboval jsem trochu klidu.
Ale teď jsem zjistil, že jste jako moji vlastní bratři.
A je tak vzácné mít bratra, kterého milujete
a nechcete zabít.
- Jo. Jo. - Jo, přesně tak.
- Hele, kdo má hlad? - Já jo. - Nezabíjej mě.
Promiňte, chtěl jsem...
takže dvakrát.
Tak dělej.
Tady máte. Teď jsme si vyrovnaní.
Sledujte támhletu ženskou. Dívá se přímo na nás.
Úplně nás hypnotizuje očima.
Takhle ten banán bude jíst hodinu.
Jdi si s ní pokecat.
Já teď tak trochu mám přítelkyni. Dívku, s kterou se hodlám...
oženit. Bude to moje žena, přítelkyně... až si na to troufnu.
Hele, co se stane uvnitř zdí a hradeb Sodomy,
tak taky uvnitř zdí a hradeb Sodomy zůstane.
Hele, jestli tady budete chtít zůstat, měli byste se dát ke strážím.
- Hej. - Hej co? Co?
No? Dobře.
Plat není sice nejlepší, ale ty výhody... hromady.
Jinak to ani nejde.
Jdeme, promluvíme si se seržantem.
Tak dělejte, rychle.
To je skvělý.
Jak vypadám?
Já nic nevidím. Je mi to moc velké. Jestlipak mají menší velikost?
Jo, někdo tady musí bejt vedoucí.
Zdravím. Mám moc velkou helmu, neměli byste menší...?
Co to děláte?
Zařaďte se.
Do řady, zařaďte se do řady!
Kluci... kluci...
Ty taky!
Řekl jsem, abyste si našli místo, vy tupý hovada.
- Tak to je dost očividné, ne? - No pro mě ne.
Taste zbraň!
Já žádný meč nemám.
Mám jen tenhle držák.
Netušil jsem, že to je na to.
Tak to je celý? Jen se tak procházíme?
Víceméně jo.
Hledáš výtržníky... Třeba kdybys viděl zloděje nebo kapsáře...
...tak ho trochu profackuješ... možná usekneš nějaký ten prst...
...špičku nosu... nebo spodní ret.
Prostě cokoliv, co můžeš chytnout a uříznout jedním plynulým pohybem.
To zní docela drsně.
Hlavně nezapomeň. Platí nás palác, ne lidi. Jdeme.
Šest obětí za posledních deset dní a stále žádný déšť.
Výsosti, ulicemi jdou zvěsti o převratu.
Ceny oleje a obilí jsou obrovské.
Vyhladovělí sedláci bloumají ulicemi a hledají něco k jídlu.
Mohly by z toho nakonec být pouliční nepokoje.
Chudoba je hořká, ale je to příchuť, ke které byli zrozeni.
Je to vůle Boží.
Co nám věstí vnitřnosti?
Nuže, játra jsou poněkud zašedlá, což není dobré znamení, ale...
konečník má úplně nadranc, což není tak úplně neobvyklé...
...na ovci v těchto krajinách.
Pohlavní orgány jsou obrovské. To ale nemá pro věštbu žádný význam.
Podívejme se na střeva... tlusté střevo je zvláštně zahnuté,
tyhle dva silné kousky jsou pak jako oči... Podle mého vidím šťastný obličej.
A díky tomu jsem i já šťastný.
A co to znamená?
No, může to znamenat nenadálou návštěvu dávného přítele nebo děvčete.
Nebo... že vyjedeš na dalekou mořskou cestu. Mohl bych jet taky? Nikdy jsem nebyl na lodi.
Jak jsi se stal veleknězem?
Jsem tvůj švagr.
Možná, že je nejlepší čas na nového velekněze.
Možná, že vůbec není nejlepší čas na nového velekněze.
Budiž ti to varováním.
Příště ti ty jehly vrazím do obličeje... Ty šašku.
Víte co je na Sodomě nejlepší?
Sodomie.
O hodně přicházíte.
Na zem!
Viděl jsi tu holku?
To byla princezna Inanna.
Neskutečná kočka. Na to ani nemysli.
- Proč? - Proč? Protože je to člen královské rodiny.
- a ty jsi borec z jeskyně. - Kam to všichni jdou?
K chrámu. Pojďte, to musíte vidět.
- Ona tam bude? - Jo, tam budou všichni.
Támhle je.
Princezna nebude jíst?
Je mi zatěžko jíst, když tolik ostatních lidí trpí hlady.
Tak klidně hladov dál.
A proč ne? Všichni ostatní taky hladoví.
Kromě přítomné společnosti.
Opatrně princezno.
Jste sice má nevlastní dcera, ale toto je nebezpečná doba
a taková jsou i vaše slova.
Na tom nesejde.
Co se děje?
Vybírají pannu.
Ale prosímtě, jestli ty jsi panna, tak já jsem malinkatej chlupáček.
Mazej zpátky do bordelu. Rychle jako králíček, šup šup.
Na co potřebují pannu?
Aby jí vhodili do ohně. Ty jsi tady novej?
Cože? Proč?
Jako oběť Bohům.
Myslíš to vážně?
To je obětní ceremoniál. Když provedeme dobrou oběť,
tak nám Bůh sešle déšť.
Když máš déšť, bude úroda. Když máš úrodu, máš i jídlo.
Víš co je jídlo, ne?
Jo, ty víš, co je jídlo.
Takže chtějí shodit pannu do ohně, aby zapršelo?
No jasně.
Jak myslíš, že vzniká déšť? Z mraků?
To ví i šestiletý děcka.
Hej, kde... jak začne pršet?
V ohni obětuješ pannu.
- Nemyslel jsem, že by vůbec něco... - Jo jasně. Nemyslel, nemyslel...
Zařídí to Bohové a je nutné obětovat pannu v ohni.
Něčím jsem tě urazil?
Přišel jsem si sem užít obětování a vy mi to kazíte.
Mně to připadá jako mrhání skvěle vypadající pannou.
Hoši, jestli vám to nevadí, tak se tu s rodinou pokoušíme si užít obětování.
Díky.
...nadešel čas oběti...
Tou pannou musí být vždycky holka?
Fakt jí to přeju. Vždycky šla tvrdě za svým.
Úplný splněný sen.
Můj pane, princezna se s vámi přeje setkat.
Mě?
A co můj kamarád? My dva jsme nerozlučná dvojka.
Jo, jo, my tři jsme úplná nerozlučná dvojka.
Ne, ty ne.
Vy dva pojďte za mnou.
Skvělé.
Zkusím se za tebe přimluvit.
Jo, to udělej.
Kdybysme se už nikdy neviděli, tak to ne, že si ti nějak vyhýbáme.
Nezapomeňte na mě.
To je Saftig, je to eunuch.
Ty půjdeš s ním.
A můžu jít s ním?
Proč? Je to tvůj milenec?
Ne. Jsme jenom kamarádi. To by bylo dost divné, mezi dvěma muži.
Pojď se mnou.
Co že vy to děláte?
Královským eunuchem jsem od svých devíti let.
Jak se jeden stane eunuchem?
No, uříznou ti varlata.
Proč takové mrzačení genitálií?
Musíš je uchovávat v bezpečí.
Já ty svoje mám vždycky při ruce.
Chtěl bys je vidět?
Ne.
Chtěl bych se tě na něco zeptat. Co myslíš...
Do copu, nebo rozpuštěné?
Nevím a je mi to úplně jedno.
Dobrá, chtěl jsem jenom vědět, na co letí sodomské ženy v dnešní době, ale...
...tahle párty je neskutečná.
Tady spíš frčí rozpuštěný vlasy.
Na tom bys měl teda zapracovat.
Mayo!
Co tady děláš?
No, jsem pořád naživu. Díky za optání...
...a jsem pořád otrokyně.
Chystal jsem se tě zachránit.
Fakticky. Proto jsme vlastně tady. Přišli jsme tě najít.
Vážně? Protože ještě před chvilkou jsi vypadal dost zaneprázdněný svým copem.
Tohle...? To já jen...
Jistě, už zase jsi byl vyvolený.
Taky že jo.
Hrozně ráda bych se k tobě připojila na těchto orgiích,
ale nemůžu, protože se musím vrátit a být zase otrok.
A přestávky u nás nevedeme.
A princezna má filcky.
Jo, tady je to fakt žhavý.
Bože, to je jako živý.
Dej si bacha, pitomče!
Skutečná žena. To je...
Oh, promiňte slečno.
Tedy... pane. Jejda.
Dobrá koncentrace.
Seš dobrej.
Vážně dobrej.
Oh?
Jsi to ty?
Nesmím mluvit. Jsem socha.
Jo, vypadáš tak...
...zlatě.
To je zlatý nátěr.
A jak to jde?
Fakt bezva.
Právě mi celé moje tělo natíral tlusťoch bez koulí.
A jaký to bylo?
Byl extrémně důkladný.
A co ty?
Není to špatný. Pořádně mě vydrhli a teď jsem připravenej na nějaký šuky šuky.
To zní luxusně.
Hele, pamatuješ si na tu ženskou, která nás přivedla. Ta s tím šátkem?
To byla Maya.
Pracuje tu a vypadá fakt skvěle.
Ale je na mě trochu naštvaná.
A támhle je Eema.
Pojď sem maličká.
Podíváme se, co je pod tou suknicí.
Omlouvám se. Byla to nehoda.
Žádná nehoda.
Hej. Ho.
Ty, otrokyně... řekl jsem ti snad, abys mi přinesla další víno.
Okamžitě se veliteli omluv.
Omlouvám se.
Dobře. A teď to přines.
Jsme támhle u té hubené sochy.
Vyřídím si to s tebou později. Mazej.
Otroci... co naděláš.
Tak moment.
Neznáme se?
Zbláznila ses?
Nebudu těm lidem sloužit. To radši umřu.
Tak v tom pokračuj a fakt umřeš.
A co vy tady děláte? Přidali jste se k nim?
Já se teda nepřidal k ničemu. Mně se to tu vůbec nelíbí.
Jenom to tu prozkoumávám. Je tu spousta k vidění.
A co třeba? Lidské oběti?
Ne. Ne, lidské oběti ne.
Myslím, že jsem byl vyvolen, abych dokázal něco velikého.
A je to tady.
A vím jistě, že to není lov prasat a pleteník košíků.
- Co? - Ahoj, Mayo.
Chce tě vidět.
Hned.
Doufám, že je ti jasný, že mi na ní vůbec nezáleží.
Proč bych si to vůbec měla myslet?
Je součást mého plánu. Jak budu moct, hned nás všechny odsud dostanu.
Princezna tě očekává.
A já očekávám jí.
Vy dva čekejte na mě.
Ty buď v klidu, ty buď zlatej.
Vůbec netuší, co dělá, že ne?
Rád jsem tě viděl... v tomhle stavu.
Taky jsem tě ráda viděla.
Měli bychom něco podniknout. Kdy máš padla?
Nikdy. Jsem otrokyně.
A jo, no jasně.
Otrokyně, přines mi ručník.
Už musím jít, otročit.
Já si asi zkusím nějakou jinou pózu.
Miluju tě.
Hej ty, zlaťáku, pojď sem.
Vydrhni mě olejem.
Radši snad ne, jestli to nevadí.
Nepatřím k olejákům, já jsem stráž.
Vydrhni mě olejem, nebo zemřeš.
- Stačí? - Jen přidej.
Podlej mě jako kuře.
Oh ano, lej to na mě ty jedna bronzová čubko.
- Dobře. Už máte na sobě úplně všechno. - Skvělé. Tohle miluju.
No, užijte si večer. Rád jsem vám vypomohl.
A teď to do mě vetři.
Rukou?
Ne, tvým pytlíkem. Samozřejmě, že rukou.
Ó, ano.
Ano, miluju tuhle pižmovou vůni. To je skvělé.
Maluj na mé tělo obraz, vyprávěj příběh mým bradavkám...
To je ono. Vezmi mě k mlžnému Eufratu.
Udělej něco, z čeho se budeš červenat, ty chlípníku, zaříkávej hada.
Eemo, není to tak jako to vypadá.
Dělej, naplácej mi.
Ne, to je v pořádku. Chci říct, že to chápu.
Moc se mi to líbí. Jsi moc talentovaný.
Ne, to ne. Já jenom vtírám olej do hrudi tohoto muže.
Eemo.
Moc talentovaný, fakt ti to jde.
Hodně štěstí.
Mayo.
Pojď blíž.
Nádhera, že?
Támhle za tím kopcem můžeš vidět Gomoru.
Jo, dvě města...
...někteří lidé si myslí, že Bůh je obě zničí, za to jak jsou zkažená.
A co si myslíš ty?
Jsem zkažená?
Moc tě neznám, ale..
...nevypadáš zkaženě.
Myslíš, že jsem atraktivní?
Ano.
Na něco se tě zeptám,
co může holka jako ty chtít od chlapa jako jsem já?
Ani nevím.
Jen jsi se mi zdál...
...zajímavý.
Říká se, že je to vůle Boží, že jedni trpí, zatímco druzí si užívají.
Všichni jsou jen oběti vlastního osudu.
Věřila jsem tomu až do dnešního rána, kdy jsem tě uviděla stát na tom náměstí...
...a řekla jsem si ANO, konečně je tu muž, který se odmítá sklonit před čímkoliv.
Muž, který má odvahu zpochybnit zaběhnutý řád,
muž, který byl vyvolen Bohy...
...aby vykonal něco velikého.
Přesně to samý si myslím i já.
Neuvěřila bys věcem, který se mi přihodily. A já jenom nevěděl proč.
Já vím proč.
Abys byl zaveden sem, na toto místo.
Ke mně.
Ani nemůžu víc souhlasit.
Zkusil bych souhlasit víc, ale nemůžu, protože tahle prostě souhlasím nejvíc.
Pojď.
Vím, že je pro tebe těžké, to pochopit, ale...
můj život je naprosto oddaný službě bohu a lidu. Pro sebe si nenechávám nic.
To je od vás velice nesobecké.
To tedy je, že ano?
Jsi tak vnímavý, na to jak jsi mladý.
Ano.
Co je to za dveře?
Za těmito dveřmi je Nejsvětější svátost,
pozemské sídlo Bohů. Místo tak posvátné a mocné,
že kdokoliv vejde, je okamžitě mrtvý.
Kdo tam uklízí?
Úklidu není zapotřebí.
Trošku to nutí zamyslet se nad lidmi, kteří to postavili.
Víte, jestli třeba hned umřeli...
nebo jestli dostali šanci se odsud dostat...
...od Bohů?
Dokončili to a pak měli přesně 4,5 vteřiny, než se zjevil Bůh.
Páni.
A co když tam vlezou brouci?
Okamžitá smrt pro brouka.
Takže jsou tam na podlaze všude mrtví brouci?
Říkal jste přece, že tam nikdo neuklízí.
Okamžitě se vypaří...
...září svatého ohně...
Můžeme jít dovnitř?
Vždyť jsem ti to právě řekl. Čekala by tě okamžitá smrt.
Ty jeden nádherný mazlíku.
Tak jenom nakouknout?
Jsi tak mladý a zvídavý, že?
Prostě musíš všechno vědět, ochutnat, všechno prozkoumat,
tancovat se vším, všechno vysát. Že?
Mám pro tebe hádanku.
Má to dva palce a zoufale touží po další horké olejové koupeli?
Co?
Tahle osoba.
Tak dělej, pojď.
Tudy.
Co tady děláme?
Chci, aby jsi vstoupil do Nejsvětější svátosti.
Tak to je fakt náhoda, protože já zase chci,
aby sis osedlala Nejponíkovatějšího poníka.
Oh. Ne, tady to je...
...Nejsvětější svátost.
Aha, já myslel, že myslela svojí...
Vejdeš dovnitř a promluvíš s Bohy.
Tam uvnitř jsou Bohové?
To se říká. Jediný, kdo může dovnitř je velekněz.
Kdokoliv jiný vejde dovnitř, okamžitě zemře.
A proč mám dovnitř jít já?
Protože jsi vyvolený.
Kdyby tě Bohové chtěli zabít, už bys byl dávno mrtvý.
Jasně.
Pro tohle jsi byl určen.
Promluvíš k Bohům, zjevíš jim svůj cíl a poprosíš je, aby ukončili toto strašné trápení.
A pak se vrátíš a povíš mi, jaké to uvnitř je.
Dobře.
Jasně.
Jsem si vážně jistej, že jsem vyvolenej, ale ne jistojistej.
Ty jsi vyvolený.
Dobře. Půjdu dovnitř, ale musíš pro mě něco udělat.
Musíš nechat jít moje kamarády.
Cokoliv.
Nezabíjej mě, nezabíjej mě.
Vstávej. Vypadáš směšně.
Oh?
Co tady děláš?
Schovávám se tu před veleknězem. Poslední dvě hodiny jsem mu vtíral olej.
Teda... to jsou chlupy z podpaždí?
Všechny ne. Neptej se.
Už ani nerozeznám co je špatné a co zlé.
Jak ses dostal dovnitř, aniž by tě to usmažilo?
Nevím. A jak ty?
Protože jsem vyvolený.
Bůh tě nejspíš nezabil jen proto, že ví, že jsi můj následovník.
Nejsem tvůj následovník.
Tak proč mě pořád sleduješ?
Nesleduji tě. Jenom chodím za tebou, stejným tempem jako ty.
Rozhodně tě nesleduju. Můžu přece vést i zezadu.
Ale jdi... To já jsem tu lídr. Vždycky jsem byl.
Co ty jsi za lídra? Řekl jsi, že nás odsud dostaneš a zatím jsi jen blbnul na orgiích.
Že blbnul na orgiích? Ne, ne, ne, ne.
Já nejsem jako ty. Já si neužíval natřenej cele do zlata.
Nedopřeju si oddechu.
Ale prosím tebe, tvůj celý život je oddech.
Tak to si myslíš? To si myslí i ostatní, že jo?
Hádej co...
Něco ti předvedu.
Sleduj.
Všemocný Bože...
...nebo Bohové, ať už to je jakkoliv...
chci tě požádat o laskavost.
Vím, že to vždycky podělám,
ale teď to vážně musí dopadnout.
Prosím tě, abys mi dal sílu osvobodit moje kamarády.
Tak to je ono. To je ta laskavost.
A sakra.
A ještě...
kdybys zařídil déšť, nebo teda...
...aspoň mrholení, ale bez zabíjení panen.
Víš jak to myslím? Protože...
..nám panny přijdou někdy docela vhod.
A dál, kdybys mi dal moc vidět skrze ženské šaty...
...aniž by o tom někdo věděl... To by bylo vážně skvělý.
Haló?
Nenapadlo tě, že se nic neděje, protože tady žádný Bůh není?
Jen se podívej. Nic tady není. Okej? Nikdo tady není.
To nic nedokazuje. Možná, že se povznesl.
Kvůli čemu?
Boží záležitosti.
Kdyby něco potřeboval, může si to zajistit jen tak, z ničeho nic.
Na co by pak bylo být Bůh, kdyby musel všechno oblítat?
Řeknu ti spíš něco jiného.
Možná, že Bůh vůbec neexistuje.
Cože?
Takže všechno je prostě jen náhoda?
Když tedy všechno je jen tak, o co by vlastně šlo?
No přesně o tom.
Jde o to, že o nic nejde. To je blbost.
- Ty seš blbej. - Ne, musí existovat něco většího, než jsem já.
Věř mi kamaráde, nic není většího než ty.
Nešahej mi na břicho, jen abys něco dokázal.
- Dobře, nebudu. - Omlouvám se, že mám mužské tělo.
Radši se budu krotit.
Ty na mě prostě hrozně žárlíš!
Žárlím? A na co? Že jenom strašně kecáš, a vždycky když otevřeš hubu
tak z tebe lezou jen samé hovadiny?
Věřil bys v Boha, kdybys byl aspoň jednou s ženskou.
- Moje panictví je otázka volby. - Ale ne tvojí volby.
- Odvolej to. - Neodvolám.
- Odvolej to. - Ty odvolej, co jsi říkal...
Já nic odv... hele, nelep se tak na mě. Dej svý břicho od mýho pryč.
Ty se na mě nelep svým břichem, Zede.
Na tebe teda břichem nikdy šahat nebudu...
Můžu to dát všechno do pořádku.
Princezna stojí hned venku.
A jestli to dobře sehraju, tak nás dostanu ven všechny. Mayu a Eemu taky.
Prostě mi věř. To v sobě nemáš kouska víry?
Dobře. Ale ne kvůli tobě... kvůli Eemě.
A taky jsem moc unavený, než abych se s tebou dál hádal...
...mám za sebou dlouhou horkou koupel s veleknězem...
Promiň, že jsem tě tak tvrdě svíral.
Pojďme.
Bože, jestli existuješ, byl bych ti hrozně vděčný, kdybys zařídil, že mě Eema bude mít ráda.
Jestli tedy existuješ.
Nazdárek...
Chcete jít taky dovnitř? Musím říct... že teda nic moc...
Kdybyste tam našli ulomený penis, tak to už bylo.
Chopte se ho!
Už jsem chopený.
Kéž bych já byl vzhůru nohama.
Vypadá to docela jako švanda.
Je to...
...švanda?
Takže se mnou nemluvíš?
Už nejsme kámoši, po tom všem co jsem pro tebe udělal?
- A co jsi pro mě udělal? - Dostal jsem tě z tvojí skořápky.
Mně se to tak líbilo.
Mám naší vesnici rád.
Kvůli tobě jsem musel na všechna ta hrozná místa, kde bratři vraždí bratry,
...kde spalují ženy a zotročují lidi...
...chlapi si uřezávají penisy a taky varlata.
Kvůli tobě už nikdy neuvidím svojí rodinu.
Odpusť mi prosím.
Chci říct, že ty seš můj nejlepší kámoš.
Nenávidím svět a nenávidím tebe.
Visím tu vzhůru nohama a hrozně se mi chce čůrat.
Vím, že nejsem dokonalý,
a možná jsem to kolikrát neudělal úplně nejlíp,
ale musíš pochopit, že jsem vyvolený.
A to je sakramentská zodpovědnost. To si ani nedokážeš představit.
Jediný, kdo si myslí, že jsi vyvolený, jsi ty. Takže už konečně zklapni!
Já nás odsud dostanu.
I kdyby to měla být poslední věc, kterou udělám.
To byl zatím můj první nápad.
Další nápady se vítají.
Stráž. Váš obrácený vězeň potřebuje nutně na záchod.
To snad ne.
Snaž se mít zavřenou pusu.
Ale ne... do nosu.
Hele, taky si chčiju na obličej. Uvnitř.
Nenávidím tě.
Jen se dívej, má drahá.
Jelikož to ty jsi ho přivedla k smrti.
Za trestný čin rouhačství...
kacířství...
- ...spiknutí... - Na co myslíš?
...zrady...
-...malomocenství... - Jen zkouším hodit řeč.
...loutkářství...
Ty vlasy ti dneska hodně sluší.
Celé jsem je pomočil.
To bude asi ono.
...sodomie...
Pardon. Správně je to odmítání sodomie.
- To mi nemůžeš prostě odpustit? - Na to tě až moc nenávidím.
...smilnosti...
- ...a vraždu mého bratra Ábela. - Ale no tak.
Zmlkni.
Za tyto a další zločiny,
budou vězni ukamenováni...
...k smrti.
Počkat. Můžu mít jeden návrh?
Co?
Ať nás kamenuje jenom jedna osoba.
Ve skutečnosti si myslím, že by bylo fér,
kdybyste nás nechali vybrat toho, kdo nás má ukamenovat.
Ne.
Támhleten.
Já?
To je náš kamenovač.
Myslíš si, že jen proto, že jsem eunuch, tak neumím házet?
Předvedu ti házení.
Ne, ne, ne, ne. Fuj.
Nehodil na něj zrovna svoje koule? To je úchvatné.
Ne, to se nepočítá. To byly varlata.
Já myslím, že to platí.
Vyber si někoho jiného.
Co to dělají?
Támhleten.
- Dobře. Tenhle? - Ne, ne. Ten menší chlápek,
...hned před ním.
To není... To je kluk, dítě.
Má bejt? Máš snad něco proti dětem?
Ten člověk nenávidí děti!
Ne, jsou to naše budoucnost.
Dobře. Tak můžeš...
Ty brďo, ten kluk má ale ruku.
Bože. Jsme tady dva.
Tak už jste spokojení?
Dobře. Všichni na této straně. Až napočítám do tří...
...jedna... dva...
Počkat.
Mám otázku pro krále.
Jakto, že jsem nezemřel v Nejsvětější svátosti?
Ano, vstoupil jsem do Nejsvětější svátosti...
...a hle... nezemřel jsem.
Jak to?
Protože jsem byl vyvolen Bohy!
Ušetřete vyvoleného! Ušetřete vyvoleného!
- A jeho kamaráda. - A jeho mladého kamaráda.
Nezabíjejte ani jednoho z nich.
Každý ví, že vyvolený má vždycky +1.
Je to možné? Je skutečně vyvolený?
Tedy, je to možné. Velice nepravděpodobné.
Když dovolíte Výsosti,
jestli je nebo není vyvolený není již v tuto chvíli důležité.
Jeho nynější zabití by mohlo v lidech vyvolat nálady,
které by mohly přerůst do nepříjemností...
...a následovně zapříčinit radikální změnu režimu.
Jestli tedy dáte na mě...
To už by stačilo.
Z rozhodnutí našeho milosrdného krále...
...odsuzují se vězni do otroctví, k přetěžké práci...
...dokud nepadnou hlady... nebo únavou.
Ano.
A v čem je to lepší?
Vidím, že si užíváš práce.
Jak dlouho už jsi otrok?
Já nejsem otrok, jsem dobrovolník.
Marlaku. Enmebaragesi.
Dlouho jsme se neviděli.
Zasloužím si to.
Odneste tyhle balvany nahoru.
Kameníci už čekají.
Hrozně rád, ale...
...asi jsem si něco udělal s krkem. Nejspíš jsem si ho přeležel.
Asi bych měl radši zvolnit, abych byl fit na zejtřejší rachotu.
Ne.
Víš, bahno je moc dobré pro tvojí pleť.
Jo.
Proto já mám tak bezva pleť.
- Já jsem jen... - To díky bahnu.
Kdo by tomu věřil.
Být venku, to si musíš zamilovat.
- Nechceš trochu vody? - Ty jsi z vesnice, že jo?
- Vsadím se, že bys tam hned chtěla být, co? - Ano.
Nevzdávej to. Jednou se domů dostaneš.
A kdo je tam dovede? Vyvolený?
Vy dva. Vstávat.
- Do zástupu. - Kam půjdeme?
Sledovat obětování.
- Král si to žádá. - A je to povinné?
Chtěl jsem tu dokončit nějakou práci...
Rád bych viděl, jaký jste obr bez toho biče.
V podstatě stejný.
Vše je nachystáno, Výsosti.
A co teď? Budeme obětovat další panny?
Ano. Dvě.
Tvoje služebná a ještě další otrokyně. Stoupenkyně vyvoleného.
Odhalené tímto věrným vojákem.
Jen jsem dělal svojí práci. Už jsem takový.
A ještě jedna.
Abychom demonstrovali naši víru a shovívavost.
Pro lásku k našemu lidu...
...a božský dar ohně...
přinášíme skromnou oběť...
...naši vlastní nevlastní dceru...
...princeznu Inannu.
- Vy jste se zbláznil. - Je to pro dobro lidu, drahoušku.
To se neopovážíš...
Že ne? Jestli chceš, zařídím ti, aby ses mohla připojit.
Matko.
Jak dlouho sis myslela, že budu snášet tvoje drzosti?
Odveďte jí.
Vypij to.
Vůbec nic neucítíš.
Oni na mě bučí?
Jak se opovažují?
Milují vás.
To je oslavné bučení. Voau!
To je Maya.
A Eema.
Počkat? Maya je panna?
Ne, nezabíjejte je. Nezabíjejte je.
- To by stačilo otroku. - Zabijte mě, já jsem taky panic.
Ať mě zabijou místo ní. Eemo!
Musím se dostat dolů.
Jen přes mojí mrtvolu.
Žádný problém.
Díky Marlaku.
A co teď?
...velicí Bohové, sešlete nám znamení...
Chytni tenhle konec.
Spusťte mě dolů.
To je znamení. Vyvolený přichází! Znamení!
Ukončí naše utrpení.
Vezmeme si moc. Ano, dokážeme to.
Uřízeneme pár předkožek.
Věděl jsem, že mohu spoléhat na vaši oddanost.
Tupci.
Spalte je. Zničte je všechny.
Nevzpírej se Boží vůli.
To asi nepůjde.
Zede.
Jejda. Promiň.
Troubo.
Slečno? Tak co? Je ti to jasné?
Okej, tady bychom měli být v bezpečí.
Díky.
Tedy, Eemo, asi to na to není nejlepší doba, ale...
...chtěl jsem ti jenom říct, že jak jsi mě tuhle viděla s tím veleknězem...
...je to jen přítel. Rozhodně v tom není nic teploušského.
Vždycky jsem si myslel, že mezi námi existuje nějaké spojení.
Vždycky jsem si to myslel a říkal jsem si, že třeba to jednou budeš vidět stejně.
Takže jsem to chtěl jen tak nadnést...
Vždycky jsem si na tebe tak nějak myslel...
...nevím, jestli to víš, ale ti mrtví ptáci za tvojí chatrčí... ti byli ode mě.
Prostě mě polib.
...ode mě jako dárek. Myslel jsem, že by se ti...
Takový ptáci se dají dát třeba do polívky, nebo tak něco...
Ani nevím na co ještě...
Měl bych si sundat spodky?
A hele... tvrďák, co?
Chceš si to rozdat?
Rozmlátím ti hlavu.
Dobrá rána.
Hej.
Nazdárek.
Vstávej a zemři jako chlap.
Téhle ženě nesmí nikdo ublížit. Už to není panna.
- On taky ne. - Zachránil jsem jí život.
Svým milováním.
Zůstaň tady mamko. Táta musí do boje.
Ne, počkej, počkej, počkej.
Nezabíjej ho.
Co je?
Právě jsem souložil s mojí novou holkou.
No a?
Musel jsem to někomu říct. Bylo to skvělé. Strašně se mi to líbilo.
Doufám, že si to ještě zopakuju.
Co je to za tebou?
Na to ti neskočím.
Zede!
- Prohráli jste. Nech ji jít. - Ne.
Bohové si žádají oběť a vy to kazíte.
- Co takhle trošku oleje? - Ano zlatouši...
Vždy jsem tušil, že mi zlomíš srdce.
To bylo ironické.
Takže...
...jménem celého města...
...bych rád poděkoval veleknězi za tuto neuvěřitelnou oběť.
To bylo vážně něco, že jo?
No tak, plácejte takhle rukama, dělá to zvuk.
Vyvolený, vyvolený.
Dobrá.
To bylo trochu matoucí, že?
Bylo to znamení od Bohů?
Každý by to rád věděl.
A já bych to teda měl vědět, protože jsem vyvolený, no ne?
Uznáváte mě.
Milujete mě.
Bojíte se mě.
Budete mě uctívat.
Ale NE.
Ne.
Neříkám "NE", jakože jsem vyvolený a říkám ne...
Říkám NE, protože nejsem vyvolený.
Myslel jsem, že ano. Ale nejsem. Promiňte.
Zdá se, že jsem jenom chlápek z pralesa...
který měl takové štěstí...
...že má skvělé kamarády, kteří mu byli oporou.
Říkám vám, že mě nepotřebujete.
Víte co?
Možná, že si my sami dokážeme tvořit svojí budoucnost.
Jo...
Možná, že my všichni můžeme být vyvolení.
Ty.
Ty můžeš být vyvolený.
Ty.
A ty tam, úplně vzadu.
Takže jsi královna.
Bez tebe bych to nedokázala.
Ale ano.
Vážně ne. Pokoušela jsem se o to roky a...
No, tak možná, že ne...
byl jsem vážně dobrej s tím starým...
Promiň, za to...
...že jsem tě málem přivedla k smrti.
Ale prosím tě.
Tak dobře.
Jejda.
Tak zatím.
Tak jdeme lidi.
- Ty, seber ten pytel velbloudího trusu. - Ano, pane.
Co je dámy, ty osli se sami nenaloží.
Zabiju tě rovnou na místě.
V klidu.
Trochu mi toho ufiknuli, ale zbylo toho ještě hromada, kotě...
Tak dost. To je moje žena.
Drž se od ní dál, nebo tě na místě zabiju.
Okej, okej. Promiň.
Prostě jdi. Vypadni, nebo tě na místě zabiju.
Takže, pořád přemýšlíš, že pojedeš do Egypta?
No, tam to prej fakt žije. Jdeš taky, nebo ne?
No, Eema chce každopádně jet, takže...
Ukážu ti novej způsob, každej to tu dělá.
Když otevřeš pusu hodně dokořán, tak je to o dost víc sexy.
Rád bych zavedl i jazyk, ale v tom ještě nejsem tak dobrej.
- Víš co? Ještě na to zapracujeme. - Dobře.
Podívej se na nás.
Dva chlápci...
...jeden se vrací vést vesnici a druhej odjíždí objevovat svět.
Určitě se nechceš vrátit? Pomoct mi s tím?
Nepotřebuješ mě.
Každý ví, že jsi nejchytřejší člověk z vesnice.
A teď budou i vědět, že jsi největší bojovník, kterýho kdy viděli.
Jak jsi to nandal tý ženský... chlape...
Jo, nedala mi jinou možnost.
Dal jsem jí pěstí přímo do nosu.
Při ohni si o tobě budeme vyprávět historky.
Tohle cizácký třesení rukou. Jdi s tím někam.
- Budeš mi chybět, kluku. - Ty mě víc.
Zkusím si tě pořádně očichat, abych si zapamatoval tvojí vůni.
To bude nejspíš moč v mých vlasech.
Nesmí mě vidět plakat, na to si mě až moc váží.
Já taky.
Na tři. Raz, dva, tři, konec.
Kéž se na tebe Bohů jen usmívá. Uvidíme se.
Ale no jo...
Tak zatím.
Chtěl bych, abys měl děti s mojí sestrou.
Pokusím se.
Dobře.
Kéž se na tebe Bůh jen usmívá.
Jak jsi řekl.
- Díky. - Jo.
Tak jo lidi, vyrážíme.
Vyjdeme teď, protože jsem to řekl já, okej?
Tak jdeme.
No tak Lindsey, všichni čekají.
Prosím. Pojď.
Na sever!
Víš, že támhle je západ?
Jo. Jen jsem tě zkoušel, jestli to víš. Na západ!
Už teď jsem rá, že tu jsi.
z EN odposlechl petka
petka_kral@email.cz